PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
- Sofía de Leon? - Využívá tě.
- Miluju tě. - Vezmeme se?
Jen ty a já, společně.
Výsledek testu POZITIVNÍ
Ahoj zlato.
Doktor řekl, abychom mu přinesli šťávu
a počkali na něj v čekárně.
Musíme je udělat znova.
Tohle je podruhé.
To je mi jedno!
Ty testy jsou pro ni těžké!
Nezáleží, kolikrát ten test udělají, výsledek bude stejný.
Můžeme jenom čekat,
dokud se nestabilizuje a oni nezačnou operovat.
Je to moje máma.
Já vím.
- A s pomocí boží... - Zemře.
Neztrácej naději.
Naděje je všechno, co mám.
Je čistý vzduch?
Ano.
Vážně?
Ten župan ti moc sluší.
- Vážně? - Ano.
Když už mluvíme o tom, co ti sluší...
Ne, Nicolási.
To nemůžu přijmout.
Miluju, když říkáš moje jméno.
Jistě že můžeš.
Je to dárek. Nasaď si to.
- Vypadáš překrásně. - Díky.
Je tu Pablo?
Právě odešel do kanceláře.
Pořád pracuje na té své aplikaci?
Jde to dobře?
Moc toho neříká.
Proč toho moc neříká?
Nikdy mi moc neříkal.
Nemyslíš, že by ses s ním měla začít víc bavit?
Dneska ne.
Proč dneska ne?
Dnes musíme zaplatit právníkům Lázara, aby dál pracovali na případu.
A zaplatíš jim?
Pamatuješ, co jsem ti včera ukázala?
Ano, pamatuju.
Měli bychom cvičit?
Dneska ti to moc sluší.
Je všechno v pořádku?
Poslední dobou se chováš zvláštně.
Budu plakat.
Cože?
Tohle? Znovu?
Sundala jsem si ho ve sprše.
Měl bys mít snubák, abys viděl, jak snadné je ho ztratit.
Co je tohle?
Hrabal ses mi ve věcech?
Nevymlouvej se.
Jestli mě miluješ, alespoň trochu...
Nedělej z toho drama.
Dobře, dělám.
Ale jestli mě miluješ a chceš si mě vzít, tak mi řekni, co to je.
Beru drogy.
Miluju tě.
Já tě taky miluju.
Data ukazují, že většina našich uživatelů
se může zajímat o Loreniny léky.
Můžeme jí zaplatit tím, co vyděláme první měsíc.
Problém bude ji přesvědčit.
Nejdřív snídaně, potom práce.
Díky. Jsi anděl.
Jsi tu vždycky vítaný.
To je jediné místo na světě.
Jak je mamince?
Musí být těžké nemít přátele.
Stalo se mi to samé, když jsem se rozvedla.
Ani mě nepustili do klubu.
Mě taky ne.
Na zdraví.
- Klub si nás nezaslouží. - Na zdraví.
Páni! Vy kluci pracujete celý den.
To je život s appkou na randění. Práce nikdy nekončí.
No ne.
Ne, to není problém. Vyzvednu to zítra.
Díky.
Co?
Máme 24 hodin.
Dvacet čtyři hodin na co?
To zní zajímavě!
Koupili jsme si nové počítače a musíme je vyzvednout.
Paráda! Kde je máte vyzvednout?
V Puerto Vallartě.
Ta překrásná pláž!
Nechám vás se nasnídat.
Díky.
Ani nápad.
Co?
Jak říkala tvoje máma, překrásná pláž.
Říkám, že tam je všechno.
Otevři batoh.
Toho je dost.
Budeš tentokrát muset víc pracovat.
Chováš se divně.
Musíš si promluvit s Matíasem.
Říkám, že o jeho nabídce uvažuju.
Ne, zavolej mu hned. Nemůžeme čekat.
Myslíš, že si zahrávám?
Myslíš, že lžu, když říkám, že hodně dlužím nebezpečným lidem?
- Ne. - Tak volej Matíase.
Nebo pracuj víc. To je na tobě.
Pokud se takhle budeš chovat dál, budu muset oznámit svůj profesní názor.
Jsi velmi impulzivní.
Už jsme to viděli, a víme, k čemu takové chování vede.
Bože, prosím. Nechci být těhotná.
Dotýkáš se mé moči.
Jsi v pohodě?
Potřebuješ něco?
„Nepřekvapí vás to a nezmění vám život.
Nikdo nemá moc to udělat.
Je to smlouva.
- Je to práce.“ - Zastavím tě.
Tohle je ohrané.
Chci, abys psala o sobě, o mém bratranci.
- O Diegovi? - Ano. To chci.
Vyprávěj našim čtenářům svou pohádku.
To není pohádka.
Pohádky a romantika jsou toxické.
Neomílej prázdné fráze.
To je bezcitný pohled na věc.
Říkáš, že jsem bezcitná?
Mluvím o tom článku.
Podle mě je za tím vším sladká holčička.
Nejsem holčička.
Tak ještě jednou, a naposledy.
Ale tentokrát hledej inspiraci v Diegovi a své svatbě.
A věcech, které chceš do budoucna.
Mateřské city ve mě chtějí umřít.
Utop je v ginu.
Neměla bych pít.
Už je pokročilá hodina.
Ale já jsem těhotná.
Děkuji.
Musí být hrozné, pomáhat v krizi úplně cizímu člověku.
- Nežiju tady dlouho. - Odkud jsi?
Z Tijuany.
Vždycky říkám, že Bůh je žena a štěstí je z Tijuany.
Jsi vdaná.
Ano.
Na tuhle otázku jsem vždycky ráda odpovídala.
A teď?
Chtěla bych vzít ten diamant a udělat z něj náhrdelník.
Takže nejsi šťastná?
Cítím, že bych na sobě měla pracovat.
Můžu se ještě na něco zeptat?
Už jsem plakala celé hodiny. Ptej se mě na co chceš.
Kdo je otec toho dítěte?
Číšníku!
Kdo je to?
Lorena.
- Ahoj. - Ahoj.
Co se tu stalo?
Co se stalo?
Před dvěma lety jsem pracoval na jiné klinice.
Přijali jednoho chlápka a spřátelili jsme se.
Byl trochu složitější a nevycházel se spolubydlícími.
Po čase jsme se sblížili.
Přišel na kliniku, protože chtěl přestat brát vlastní zboží.
Je dost známý.
Je překupník drog?
Ne, prodává kokain bankéřům.
Lidem z byznysu, bohatým.
Má velmi dobré konexe.
Když je tak dobrej, proč chce tvoje peníze?
Ty prášky byly jeho nápad.
Gonzalo.
Ano.
Odešel jsem z kliniky...
Doufal jsem, že mě nenajde, abych mohl prodávat dál.
Ale našel?
Dlužím mu hodně peněz.
Matías je má šance prodat všechno...
než vyprší čas...
nebo jeho trpělivost.
Pablo.
Co se děje?
- Jak se máš, Matíasi? - Dobře.
Potřebuju s tebou mluvit, Pablo.
Tak povídej.
Mezi čtyřma očima.
Půjdu na záchod.
Posaď se. Jsem z tebe nervózní.
Potřebuju službičku.
Těch já potřebuju milion.
Potřebuju pomoc se Sofíou.
Nejsem dobrý na vztahové rady.
Nechci radu.
Tak co?
Potřebuje intervenci.
To není vtipné.
Jakou intervenci?
Nerad odhaluji cizí tajnosti...
ale našel jsem jí v tašce drogy.
Našel jsem bílý prášek. Možná to byl kokain.
Řekla mi, že je závislá.
Do prdele.
Co?
Digeo, nechci být idiot,
ale nevím, jak si s takovými věcmi poradit.
Měl bys hledat profesionální pomoc nebo mluvit s někým, komu věříš.
Nedívej se na mě tak.
Co je?
Ofía-eS ere-ber rogy-d.
Eneke-ecej.
Cože?
Nic.
Sofía neužívá.
Kdo ti to řekl?
Ona.
Co budeme dělat?
Co ti řekla?
Našel jsem bílý prášek a barevné pilulky v krabicích z tvojí appky.
Kolik pilulek?
Nevím. Několik.
Spláchl jsem je do záchodu.
No, Diego...
Tvoje nejlepší možnost je sehnat pomoc profesionálů.
Díky, Pablo.
Měj se, Diego.
- Hej. - Ne.
- Nevíš, co jsem chtěl říct. - Chceš, abych mu řekl o pomoc tátovi.
- Ty nechceš? - Jasně že ne.
Myslíš, že ten idiot mi bude chtít pomoct?
Je dobrej člověk.
DIEGO: Musíme si promluvit
Sejdeme se večer tady
To ne.
Líbí se ti ty dárky?
Moc se mi líbí.
Jsou velice drahé.
A co?
Říkal jsem, že tě budu rozmazlovat.
Abys mohla zapomenout na svoje právní drama.
Přestaň. Lidi to uvidí.
Nezájem.
Proč se mám vyparádit?
Abych tě mohl svléknout.
Nemůžeš mi pořád kupovat dárky.
Neptám se tě.
Pojď.
PERLOVÝ NÁHRDELNÍK
Santiago!
Pomoz mi, Maxi.
Lehnul si sám od sebe.
Podlaha je studená.
Nenastydni.
To by bylo hrozné.
Měl bys být vděčný.
Za studenou podlahu?
Za to, že jsi naživu.
Že ti není hůř.
Že chodíš navzdory té diagnóze.
Že tě Max miluje a stará se o tebe.
- Mary. - Ne.
Žiješ.
A spousta lidí je na tom hůř.
Už jdu!
Je v pohodě?
Vážně?
Očividně v pohodě není.
A teď co?
Taky nejsem v pohodě.
Všechno se točí kolem tebe.
Tomu rozumím.
Ale mohl bys mi ukázat alespoň trochu vděku.
Díky.
Nemáš zač.
Kam jdeš?
Chtěl bych si promluvit s mámou.
Tohle je taky chladný.
Jedl jsi?
Musíš jíst.
Nemám chuť.
Její doktor je výborný.
Děláš všechno, co můžeš.
Bude bojovat.
Ale musíme naslouchat tomu, co chce.
Já chci umřít.
To neříkej.
Máme před sebou těžké časy.
Ano.
- Tohle je vězeňský hovor od pana... - Lázara Caballera.
Podlaha je chladnější.
Pablo mě požádal, abych s nima šel pro ty prášky.
Říkal, že mi zaplatí.
Vím, že taky potřebuje prachy.
Řekls mu o své mamince?
Ne. Raději ne.
Má toho teď v hlavě moc.
Bude lepší, když zůstaneš.
Nevíme, co se může stát.
Myslíš, že může kdykoliv zemřít?
Pojďme si zahrát hru.
Jakou hru?
Abychom chvíli mysleli na něco jiného.
O čem bychom měli přemýšlet?
Pověz mi, co chceš mít za deset let.
Chci labradora.
Ti psi jsou tak super...
a jsou dobří k dětem.
Chceš miminko?
MATÍAS: Diego se chce pustit do intervence.
PABLO Máte hlasovou zprávu
Super, je to vyřešené. Jenom mi pošli e-mail.
- Mám toho moc. - To nezabere dlouho.
Zavolám ti za pět minut.
Jsem bezcitná, odtažitá a nejsem empatická.
Co jsem napsala, je můj názor, a vím, že se s ním hodně žen ztotožní.
- Podívej... - Počkej.
Jsou ve mně rozpolcené části.
A je mi z toho na zvracení.
Zasloužím si být slyšena.
Nechci už tady pracovat. Je to neskutečně nudné.
Nechci pořád předstírat, že jsem milá a sladká.
To nejsem já.
Alespoň ne pořád.
A tak je to v pořádku.
Měj se.
Sbohem.
- To je tvoje výpověď? - Ano.
- Co? - Chudák Diego.
Jdu na svatbu.
Měj se.
- Kdy se můžeme vidět? - Zlato.
Neříkej mi zlato.
Volám ohledně práce.
Práce?
Nemůžeme ti udělat nabídku,
nemáme peníze na zboží.
Budeš muset počkat.
Nemůžu.
Cože?
Nemůžu čekat.
Jsi v pořádku?
Sežeň ty peníze.
To byl zvláštní hovor s Lorenou.
Cokoliv s Lorenou je zvláštní.
- Něco je špatně. - Co myslíš?
To nevím, ale chce, abychom ty peníze rychle sehnali.
Co na to říct?
Třeba si uvědomila, že tenhle byznys je super.
Ale my na to peníze nemáme.
Nejdřív musíme vzít ty prášky,
potom se můžeme podívat na Loreniny léky.
Nemyslím, že něco ví.
Je to trochu smutné, ale nemluví s Pablem.
Jak smutné.
Ale neboj, budu pátrat dál.
Neděláš to snad proto, že ti na ní záleží?
Nazval bych to služba komunitě.
Potřebuje chlapa. Někoho jako já.
- Chci s tebou mluvit pracovně. - OK.
Snad v tom není rohypnol?
Ne. Budeš v pořádku.
Chtěla bych ti něco nabídnout výměnou za informace.
Co mi můžeš nabídnout?
Peníze.
No tak.
Mám dost. Nepotřebuju je.
Chci založit krycí byznys, něco jako Pablovu appku.
Takže chceš doslova okopírovat jejich model?
Co navrhuješ?
Jako tvůj finanční poradce...
Nejsi můj finanční poradce.
Mohl bych být.
Měl jsem lepší známky než Pablo.
Je o pět centimetrů vyšší.
Co máš s tím komplexem?
To ty máš komplex. Chceš kopírovat všechno, co dělá.
A dost.
Nejchytřejší by bylo investovat do toho, co vydělá nejvíc.
Jako třeba?
Co podle tebe potřebujou lidi, co mají všechno?
Čekám na přívalovej liják nápadů.
Co tady děláš?
Čokoládko...
Nechápu to.
Použili jsme kondom.
- Hele. - Co?
Co když je Bernardovo?
Nemožné.
Dobře. Jak myslíš.
Teď nebudeme mít dítě.
Nechci mít děti,
a se vším, co se děje s tvou mamkou,
prostě není ta správná chvíle.
Ani nápad.
Ale morální hlas v hlavě mi říká, že jsem vrah.
Nejsi vrah.
Já vím.
Ale něco uvnitř mi říká, že někoho vraždím.
Řekla jsi to sama, není ta správná chvíle.
Chceš udělat hodně věcí a dál pracovat.
Ale jakmile to jednou bude vyřešené,
stačí říct a další den kupuju kolébku.
Chci brownies.
To už máš chutě?
Ne, chci brownies na oslavu.
Na oslavu?
Že náš život bude pokračovat bez dětí
a že na tenhle svět nepřivedeme dítě, které by roky chodilo na terapii.
Seženu brownies.
- Hej. - Jo?
Miluju tě.
Nemoc mojí mamky...
mi pomohla uvědomit si, že nic není jisté.
Prošla si poslední chemoškou, a nic.
Tvoje mamka bude v pohodě.
A já budu tady.
Půjdu pomoct Pablovi.
Proč?
Jak sis vysvětlil, co jsem řekla?
Taky si zaslouží, aby tam pro něj někdo byl.
Naposledy.
Získám tak dost peněz pro mámu.
Takže může mít poslední přání nebo terapii.
To jsem já.
Pojď dál.
Co se stalo?
Táta zůstane ve vězení, viď?
Nevím, co ti říct.
Nevím, jestli plakat, nebo tleskat.
Dneska volal a já zavěsil.
Proč jsi to udělal?
Začínám si zvykat na myšlenku, že neexistuje.
Mati.
Vyzvednu tě o půl šesté.
- Přesně. - Jasně.
Stačilo.
- Ano? - Jonási.
Uvidíme se v pět.
Pak vyzvedneme Matíase.
V pět?
Přesně.
Uvidíme se.
OK.
Asi mě teď budeš navždy nesnášet.
Mám pro tebe otázku.
Jsi hlupák, nebo to jen dobře hraješ?
- Cože? - Diego!
Někdy mi přijde, že něco skrýváš.
Viděla jsi, jak si lidé na té párty předávají ty bílé sáčky?
Nikdy jsem nikoho neviděla prodávat drogy.
Co jsou ty pytlíčky?
Věř mi.